-Salaam alacum. -Walaacum salaam.
-Hjälper du mig? -Det går inte, Bob.
-Låt mig bevara illusionen. -Illusioner har jag gott om.
-Vad kostar det? -Som vanligt.
-Ska jag hålla på ett primtal? -Vad är det?
Ett tal som endast är delbart med sig själv och ett.
-Är du matematiker? -Ja, kaosteori.
-Hur mycket? Ska vi spela om det? -Du förlorar bara.
-Spionerar du på mig? -Nej, jag jobbar här.
-Sen när då? -Förra veckan.
-Du är för ung för att arbeta här. -Det tycker inte Remi.
-Det kan jag tänka mig. -Du är för gammal för sånt där.
Du har rätt. Vi är båda förtappade.
-Hur gammal är du? -17.
-Ser man på ett primtal. -Vad är det?
Ett tal som bara kan delas med sig självt och ett.
Det märkliga med primtal är att ju längre från noll man kommer...
Du, tjejen, kan du stänga dörren åt mig?
-Är lektionen över? -Tills vidare.
Du igen! Visa mig dina papper!
Du har ju Kambodjas BNP på dig...
-Släpp era vapen! -Är det någon som kan översätta?
Talar du inte franska?
Släpp era vapen! Kan ingen översätta?
-Kan nån tala om vad han säger? -Han tar dig som gisslan.
Om du griper honom blir han utvisad till Algeriet.
Där dör han inom två dagar, så han kan lika gärna dö här.
Han räknar till tre. Om de inte släpper sina vapen skjuter han dig.
Han sa: En, två...
Jag trodde aldrig jag skulle dela spruta med nån.
-Varför gjorde du det? -Se till att han inte blir utvisad.
-Hur mycket får han? -Innehav ger kanske fem år.
-Mord på polisman? -Livstid.
Du gjorde det väl inte för min skull?
-Hur många gånger har du gripit mig? -En gång till så slänger jag nyckeln.
Tack för upplysningen, men jag är ren.
Försöker du något igen får du hela systemet efter dig.
Jag har dragit mig tillbaka. Numera är jag bara knarkare och spelare.
-Vem är världens bäste tjuv? -Bob?
Nej, Pablo Picasso. Han stal friskt från alla.
Rubens, Delacroix, Cézanne, Van Gogh, Matisse... Åkte aldrig fast.
Jag träffade honom en gång, på en tjurfäktning.
Jag spelade på tjuren och han på matadoren.
Matadoren fick sy 26 stygn. Jag fick en tavla.
-Då är du ju rik. -Nej, den kan aldrig säljas.
Ett porträtt av Jacqueline. Det liknar henne.
-Direkt från Moskva, va? -Grip honom nu med en gång.
Hon gnor på gatan och slutar i floden med en kanyl i armen.
-Jag ser en tjej på motorcykel. -Han har hennes pass.
-Jag ser inget lagbrott. -Använd din fantasi.
-Ska hon ersätta Lydia? -Spela nu.
-Vem är Lydia? -Hon ligger på sjukhus.
-Håll dig till spelet nu. -Ja, jag måste tänka på mitt spel.
Mitt spel handlar om tur och otur.
-Men det gör inte ditt. -Vad är hans spel, monsieur Bob?
Han spelar med flickor från landet och sitter med trumf på hand.
Jag satt med en vinnande hand...
Det har du aldrig gjort, jävla loser!
-Bosnien... -Jag behöver ingen livvakt.
-Inte? -Men det gör kanske du.
-Är det här bara taskig sminkning? -Du hänger upp dig på ögon.
Bara när de sitter på en tärning.
-Skyddar du änkor och föräldralösa? -Du är kvick för din ålder.
Han var inte min hallick.
Varför hade han då ditt pass?
-500 i hörnet. -Visst, Bob.
-Varför kallar du mig Bob? -Du imiterar honom.
Yvonne, ge mig lite pommes frites. - Paulo, Raoul, det här är Anne.
-Vill du spela? -Hon är hungrig.
Vill du sitta vid ett rökfritt bord?
Han skulle kunna vara din far. Pröva en yngre man.
-Jag har precis lämnat en yngre man. -Varför?
-Han levde inte upp till mina krav. -Då hade du inte träffat mig.
-Sover du ensam? -För det mesta.
När hon inte är ute till gryningen och äter pommes frites.
Är du från Bosnien?
-Varför kom du hit? -På grund av majonnäsen.
Klockan är tio. Vi måste gå.
-Ses vi igen? -Varför inte?
Ge inte passet till en främmande man.
Slogs du med honom bara för att kunna tömma hans fickor? Smart.
-Jag är en riddare. Notan, tack. -38 franc.
-Vad ska vi göra? -Vi? Det är sent. Läggdags.
-Hemma hos dig? -Har du några pengar?
-30 franc. -Här har du till ett hotellrum.
God natt, tjejen.
Jag säger rött, älskling. Vad säger du?
Svart.
Hej!
Ska du resa hem? Har du fått nog?
Hotellägarinnan har en fånig princip. Hon vill alltid ha betalt.
Alla man har en skuld till har fåniga principer.
-Vad hände pengarna du fick av mig? -Jag betalade min skuld till Remi.
-Jag vill inte veta varför. -Han hjälpte mig komma igång här.
-Kräver han ränta? -Vad då?
-Är det allt du äger? -Ja.
-Var ska du sova i natt? -Nånstans.
-Vill du bo hos mig? -Ja.
Du har ett hem. Hoppa in.
-Du måste ha en rik familj. -Jag kan inte klaga.
-Vad arbetar du med? -Jag är jordbruksminister.
-Va? -Jag värnar om Frankrikes hästar.
Jag älskar hästar. Jag har offrat allt för dem - tid, pengar, mitt liv.
-Eller hur, Paulo? -Det stämmer.
-Tjänar du något på det? -Inte något.
-Nu måste jag se till hästarna. -Kommer du hem sent?
-Kommer jag sent, Paulo? -Aldrig före sex.
-Jag tänkte... -Vad?
-Vad tänkte du? -Att du skulle stanna.
Snacka med Paulo om vad du tänker på.
-Hej. -Hej.
Prince of Orange, nummer sju. Det är mitt lyckotal.
-Hur mycket vill du spela? -Allt jag har. 70 000 franc.
-Du är galen. Tänk om du förlorar. -Då har jag nått botten.
Då måste jag ta tag i mitt liv. Satsa dem åt mig.
-Gör det själv. -Nej, det skulle jag aldrig göra.
Prince of Orange.
Jag saknar ett pass och en flicka.
Hon är bara barnet. Lämna henne i fred.
-Jag investerade i hennes framtid. -Investera i hästar i stället.
-Har du ett vinnare? -Prince of Orange, åtta oddsare.
Nu är vi kvitt.
Jag spelar inte. Men om jag gjorde det...
-Kom igen! -Du står i skuld till mig!
Kan den ställa upp i loppet?
Varför har han så mycket glass?
Det är det enda han kan äta ibland.
-Heroin? -Hans fru.
Är han inte gift med fru Fortuna?
Han går från den ena till den andra.
Varför?
Vem vet?
Varför vill jag kyssa din hals?
-Hur är det med Bob? -Han har lämnat oss i fred.
-Jag trodde... -Är du besviken?
-Vart ska vi nu? -Hem.
Nu när du har flyt?
-Skulle vi inte åka hem? -Nej, du ska till Monte Carlo.
-Var där? -Casino Riviera.
Du behöver något att leva för nu när din tur har tagit slut.
-Det är sant. -Casino Riviera...
...har 80 miljoner i kontanter i ett Fichet-kassaskåp.
Vi och alla andra har redan gått igenom det. Det är omöjligt.
-Ja, men det inte det jag menar. -Dessutom är jag bara spelare nu.
-Sen när? -Sen de sex senaste domarna.
Casino Riviera har byggts om.
Nya ägare som finansieras av en japansk bank.
-Och? -De har höjt standarden.
De vill locka till sig finare gäster.
-Hur då? -Konst.
-Konst? -På väggarna.
-Minns du 80-talet? -Nej.
Japanerna visste inte vad de skulle göra av pengarna. De köpte konst.
Picasso, Modigliani, Cézanne... till priser som ingen betalar idag.
-Så nu hänger de i kasinot. -Som du vill råna?
Strunta i kassaskåpet. Tavlorna är värda 10 års Grand Prix.
-Hur då? -Nu blev du intresserad.
-Var är Paulo? -Han hjälper en vän.
-Bättre än tapet. -Det går inte jämföra!
-Vad heter sången om Van Gogh? -Starry, starry night.
-Var hänger Starry night? -Kanske på Guggenheim.
-Men nu ska vi inte vara kräsna. -Absolut inte.
Här ska du få se.
-Picassorummet. -Är det så den ser ut?
God dag, Jacqueline.
-Cézanne. -Det är bara ett problem.
-De är inte äkta. -Det vet jag.
Men de är bra.
-Modigliani. Vacker, inte sant? -Vill du stjäla förfalskningar?
Inte precis. Följ med ut.
-Originalen är där inne. -Varför då?
Japanerna har tavlorna inlåsta i ett kassavalv.
-Kopiorna hänger de på väggen. -Ska vi sno målningarna?
-Ja, och vet du vad det bästa är? -Nej.
De kan inte anmäla stölden för då får de slå igen.
-Vem vill se en Van Gogh-kopia? -Jag blir alldeles kallsvettig.
-Det är nog abstinensbesvär. -Du kanske blir upphetsad.
-Vem tipsade dig? -En vän.
-Har du sparat det bästa till sist? -Vladimir.
Han installerade övervakningssystemet.
-Hur mår du? -Dåligt.
Jag har inget knark, ingen tur och jag är frestad.
Men jag vill inte dö på kåken.
-Då struntar vi i det. -Vi behöver kapital.
-Hur ska du ordna det? -Ett banklån.
Det ordnar sig, men vi behöver en plan.
-Har du ingen? -Det är ditt bord.
-Vet du vad min plan är? -Har du en redan?
Jag ska sluta spela och knarka tills vi har rott hem det här.
-Så du är med? -Självklart!
Så här gör vi. Jag kedjar fast mig vid sängen.
Jag behöver en spann, ett bäcken och lite glass.
Jag är ledsen, Bob.
Kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt.
Du är stilig för din ålder.
-Vilken ålder är det? -Stenåldern.
-Du är lite kinky också. -Det är dags att bli inspärrad.
Vad säger du när jag ber om nyckeln?
-"Glöm det." -Tack.
-Har du berättat det för honom? -Det är därför han tänder av.
Jag trodde du hade skickats tillbaka till Algeriet.
-Snuten la ett gott ord för mig. -Han du tänkte skjuta?
-Det var vänligt. -Har ni sett Bob?
-Hur så? -Jag vill tacka honom.
Jag ska hälsa honom det. Han blir rörd.
-Ge mig nyckeln. -Nej.
Ge mig nyckeln. Jag gör allt du vill.
-Vill du knulla mig? -Visst, bara du ger mig nyckeln.
Kom och ta den, stenåldersman.
Gillar du mina bröst, stenåldersman?
Hit med nyckeln!
Det bränns, Bob. Du är nära.
Fan ta dig!
Säg "snälla".
Jag tror inte jag är din typ, Bob.
Du, tjejen...
Tack.
En dag i sänder, Bob. Är det inte så?
Jo.
Said, du föredrar Nice framför Alger, inte sant?
-Absolut. -Din tid är snart ute.
Jag ringer immigrationsmyndigheten.
Jag har fått nys om något stort. Bob Montagnet är inblandad.
-Driver du med mig? -Nej!
-Du gillar Bob. -Det gör alla! Det är problemet!
Du får jobba dygnet runt på att ta reda på vad det är han planerar!
För om jag måste gripa honom bär jag dig till Algeriet-
-och låter en mulla skära dig i småbitar!
-Uppfattat? -Ja.
Han sover.
-Det är bra. -Tre och en halv dag. Gå härifrån.
Varför kan inga fransmän spela rock?
Vad menar du?
Vi ger er Elvis, Zappa, Hendrix och Dylan...
-...och ni ger oss Johnny Halliday! -Inte ett ord om honom!
Okej.
Du vet att jag spelar. Jag gör sannolikhetskalkyler.
Det är inte min starka sida.
Jag har sett dig i backspegeln i närmare två timmar-
-så det är sannolikt att du skuggar mig.
Nej, jag håller bara ett öga på den ryska tjejen.
Du behöver en bärgningsbil.
-Det är ditt fel. -Nej.
Min mamma föddes där nere. Hon höll på att tvätta lakan-
-när en fallskärm landade med Vincent Montana-
-en marinkårssoldat, min far.
-Hon trodde att han var en ängel. -Så du gjorde en nostalgitripp?
I vår ålder har vi alltmer bakom oss och allt mindre framför oss.
Då får vi överväga våra alternativ.
Mitt enda alternativ är att sköta mig.
-Kör du mig tillbaka till Nice? -Slutar du skugga mig?
-Nej. -Okej.
Philippe! Skriv en rapport!
En silverfärgad Peugeot har kört in i ett staket utanför Bar-sur-Loup.
-Ge mig Bobs akt. -Bob Montagnet?
Montagnet, Montana, Bob le Flambeur... Bob.
-Amerikanskt eller franskt pass? -Båda delarna.
Han börjar bli gammal.
-Det är tacksamhet. -Tjallare...
Självklart. Det ingår i planen.
-Tänker du dela med dig av den? -Vi är skuggade.
Roger skuggade mig igår.
-Skakade du av dig honom? -Nej, jag körde till min mors hemby.
-Vilken är det? -Det har jag glömt.
Men när jag tittade ut över den fick jag en uppenbarelse.
-Vad betyder det? -Vi iscensätter två rån.
Det tar en stund att förklara. Vi slår till kvällen före Grand Prix.
-Är du inte klok? -Lyssna.
Alla tjuvar har väntat på chansen så jag har en plan för det.
Jag vet att de skuggar mig, och de vet att jag är pank.
-Känner ni till Judas? -Tjallaren?
Klassiskt. Först vän, sen fiende.
Man har tur om man hinner tysta dem i tid. Men den här gången-
-bryr jag mig inte. Jag kanske kan bilda dem lite.
-Hänger ni med? -Inte än.
På Grand Prix-kvällen är vi tre på kasinot.
Vi låtsas spela, tar kontakt där inne och kollar in kassaskåpet.
Roger kommer att ha alla snutar på plats för att övervaka mig.
-Så vad gör jag? Vad skulle du göra? -Jag skulle avblåsa stöten.
Det är precis vad jag ska göra, men först klockan fem på morgonen.
Under tiden har vi ett gäng i villan som rövar tavlorna.
De får sex sju timmar på sig att plocka ut dem.
Det är precis som med tavlorna.
Vi har ett äkta brott och ett falskt. Det som komplicerar vårt fall-
-är att vi vill bli förrådda. Det är alltid nån som tjallar.
Jag låter Roger ligga som ett frimärke i röven på mig.
-Har vi kul, eller? -Ja, om det fungerar.
Vi måste tala med Vladimir.
-Är han straffad? -Kanske i Moskva.
-Varför tipsade han dig? -Stolthet, tror jag.
-Stolthet? -Du får se.
Gå tillbaka och föreställ er en osynlig ruta.
Jag sa åt er att gå tillbaka och föreställa er en osynlig ruta!
-Vad tycks? -Mycket imponerande, Vlad.
Föreställ er Madison Square Garden.
-R.E.M. har nappat. -Han menade larmsystemet.
-Det är ni som tjuvarna. -Ja, inte är vi rockmusiker.
Villa St. Pierre är komplicerad. Vet ni vad jag ska kalla den här?
-Purple Haze. -Bra namn, Vlad.
-Hur fungerar larmet? -Som alla andra. Matematik.
180 strålningspunkter på både det vertikala och horisontella planet.
-Det innebär... -32400 kontaktpunkter.
Bra! Men båda planen är också i rörelse.
Det är innebär ett oändligt antal kontaktpunkter. Om något rör sig-
-något med kroppstemperatur över rigor mortis...
-Om strömmen går? -Generatorn slår på inom en sekund.
Hinner ni på en halv sekund?
-Om datorn slås ut? -Omöjligt.
De finns en extra hårddisk stor nog att styra en kryssningsrobot.
-Känner ni till kryssningsrobotar? -Ja. Det är alltså omöjligt?
-Ja. Jag heter Vlad. -Bob. Det här är Paulo.
-Hej, Paulo. -Varför kontaktade du oss?
Min familj är i Vladivostok och vill komma därifrån.
Den ende som kan knäcka larmet är han som installerade det.
Bara Vlad kan knäcka Vlads system med Vlads system.
-Hänger du med? -Nästan.
Villa St. Pierre. Ni kan se det här.
Det är exakt samma dimensioner.
Sensorernas rörelse är exakt desamma som i villan.
Jag går in i systemet så att det läser av vad som sker här, inte där.
-Ljudet blir ett problem. -Ljudet?
Tjuvar gör väl inga ljud?
Sensorer i väggar, golv och tak uppfattar hamrande tjuvar.
Jag har gjort en exakt kopia av det också.
Larmet går på här medan tjuvarna väsnas där.
-Kan du fixa det här? -Det vet jag nästa vecka.
Hur kommer du in i deras system?
Systemet uppgraderas var sjätte månad.
På tisdag i nästa vecka planterar jag en bagge.
-En bagge? -Förlåt, en bugg.
En liten femtekolonnare.
Den tar instruktioner från mig.
Jag vill ha en andel på lika villkor. En gynnad nation.
-Överenskommet. -Säkert?
-Hur finansierar vi det här? -Jag säljer min själ till Djävulen.
Vet du vad Einstein sa om roulett?
Man kan bara vinna om man har obegränsat med pengar-
-och kan spela i evighet.
-Så varför spela? -Einstein trodde inte på slumpen.
-Svart. -Vill du att jag ska gå nu?
Du kan inte stanna här, Anne. Paulo väntar på dig i bilen.
-Och om jag säger nej? -Då blir Paulo mycket besviken.
Nej.
Nej, nej...
-Du är solen i hans liv. -Nej, det är du. Och månen.
-Han härmar dig. -Han är bra grabb.
-Vissa föredrar äkta vara. -Tror du att jag är äkta vara?
-Du sa att jag alltid har ett hem. -Om du väljer det.
-Tänker han skaffa ett jobb åt dig? -Han säger det.
Vad säger han mer?
"Jag älskar dig". Hela tiden.
Det finns bara en lösning. Säg samma sak till honom.
Jag kan inte. Jag har aldrig kunnat det.
-Hem till mig? -Lova att jag inte får ångra det.
Det lovar jag.
-Jag har hört legenden. -Pablo satsade på matadoren.
-Jag satsade på tjuren. -Hur många stygn fick matadoren sy?
-26. -Nu först tror jag på berättelsen.
Fantastisk! Rätta stället att sälja den är i New York.
-Jag kan inte åka tillbaka dit. -Jag har hört det också.
-Så vad vill du ha? -Ett förskott på försäljningen.
-Du får din provision. -40 procent.
Förhandlar vi om det nu?
Nej, inte nu. När kan jag se den?
Mjölk, tack.
-Har du blivit barn på nytt, Bob? -Ja, jag är nu två och ett halvt.
-Jag har talat med Petit Louis. -Är han intresserad?
-Tillräckligt för att prata med dig. -Vi saknar Fernandez, Luigi och Bill.
-Letar du upp Philippe? -Ja, och alla lärjungarna.
Här kommer Judas.
Så de släppte ut dig?
Ja, någon la ett gott ord för mig. Polismannen är din vän, inte sant?
-Några villkor? -Jag måste sluta med droger.
-Så du är också ren nu? -Ja.
Men jag kan skaffa heroin.
Hur ska du överleva nu när du inte fyller hålet i min arm?
Ciao, Yvonne. - Kom.
-Jag letar efter Fernandez. -Varför då?
Behöver han pengar till klubben?
-Vi måste få skjuta lite. -Nej, det är inte som på film.
-Inte ens med lösa skott? -Nej.
Börja!
-Du håller dig i form, Philippe. -Ja, jag tränar.
-Tiden går och vi förändras. -Det kan man säga.
Några mer än andra. Jag vet inte hur jag ska säga det.
-Du kan tala öppet med mig, Philippe. -Jag heter Philippa nu.
Men om du vill ändå vill ha mig, så är jag med.
Luigi!
Vet du vad han brukade säga? "Jag lånar aldrig, jag stjäl."
Han var en bra tjuv. Här kan jag se spår av Ingres...
Lite Velázquez i ögonen och halsen är från de etruskiska vaserna-
-man hittade på stranden i Pompeji.
Den är väl inte stulen?
Nej, jag svär på mitt barns liv.
Ljuger du, så har ditt barn inget liv.
Jag vill inte åka in igen.
-Ingen signatur. -Det är många som saknar det. Titta.
Pamplona, 1969.
-Är det signaturen? -Ja.
Den skulle gå för två tre miljoner dollar på en auktion i New York.
-Sen ska jag ha min provision. -25.
-Har du råd att förhandla? -30, men jag vill ha 10% i förskott.
1,5 miljoner franc. Om det är något du döljer för mig...
-Vad har jag för garantier? -Jag döljer inget för dig.
Du har ju tavlan.
Slår du in den?
Hur många visste att Philippe hade blivit Philippa?
-Jag visste det. -Ingen berättar något för mig.
-Ska du berätta varför vi är här? -Ja.
Jack Daniels.
Vår falska kupp döljer den riktiga. Rykten kommer att spridas.
-Men inte ett ord om riktiga kuppen. -Hur ska det gå till?
Vi har alltid litat på varandra och jobbat ihop förut.
Den som inte håller käft hamnar ensam med Philippa.
-Hur sprids ryktet? -Varför tror du vi träffas här?
Där är din tjallare.
Se så lätt det är att omfamna sin egen Judas.
-Du sålde din själ. -Jag var tvungen att sälja något.
-Till vem? -Angel.
-Hoppas du fick bra betalt. -Jag fick det här.
Fernandez... Luigi...
...Petit Louis...Philippa.
-Oroar du dig inte för Philippe? -Borde jag göra det?
Jag menar sen han blev Philippa?
Tror du han saknar stake bara för att han bytt kön?
-Det är könsdiskriminering, Paulo. -Men kvinnor snackar mer.
-Ser Philippa ut som en kvinna? -Nej, han ser ut som Philippe.
-Med meloner. -Jag litar fullt på Philippa.
Om hon snackar skär jag av kulorna på henne-
-om hon har några kvar.
-Vad sysslar du med? -Jag skulle vara snäll mot gästerna.
Du är söt när du är svartsjuk.
-Du ska inte vänta uppe på mig. -Vart ska du?
-Jag ska träffa Bob. -Vad är det den här gången.
-Nu kan jag gå i pension. -Nappade R.E.M.?
Rockmusiker är skit. Tacka vet jag tjuvar.
-Vad tycker tjuvarna? -Otroligt, Vlad!
Det blir problem om ni tjuvar väsnas för mycket.
Det gamla systemet är kvar.
Ljud över 90 dB utlöser larmet.
Vi får ha med oss en decibelmätare.
-Det är tyvärr allt jag kan göra. -Kameror?
Man kan har orgier där utan att nån ser nåt. Gillar du orgier?
-Inte sen 1972. -Vi lurar kamerorna.
Grafiken är bra, men jag är inte Cézanne.
Jag behöver foton från kasinot som jag kan lägga in här.
-Och jag vill se kassavalvet. -Jag ska dit på tisdag.
Jag kan inte ta med dig, men du kan nog få se det ändå.
Du där!
-Säg att du älskar mig! -Det vet du att jag inte kan.
Kan du inte säga tre enkla ord?
Jag är trött och kommer från en dysfunktionell familj.
-Jag säger det till dig. -Ingen har bett dig.
Vad måste jag göra för att du ska säga det?
Plocka ner månen åt mig.
Jag ska göra något ännu bättre.
Ponera att jag ska råna Casino Riviera natten innan Grand Prix.
-För din skull. -Hur mycket är det i kassaskåpet?
-Är det allt du kan säga? -Ja.
80 miljoner franc.
Säg det nu.
80 miljoner franc.
-Det är Roger. -Fan!
-Ändrade planer? -Du får ta tåget.
-Och du tar kameran? -Är tändaren en kamera?
En Minox. Trodde du vi skulle använda en Nikon?
-Ta bilder på målningarna. -Hur fungerar den?
Öppna den, titta genom sökaren och tänd. Gillar du att röka?
-Inte särskilt. -24 tavlor.
Det blir 24 cigaretter.
Jag har försökt sluta.
Roger, jag har gett upp mina studier i sannolikhetsteori.
Allt kalkylerande gör en förvirrad. Allt jag kan säga nu är:
-Vilket sammanträffande! -Nej, jag skuggade dig.
-Jag misstog mig igen. -Är du religiös?
Jag hedrar min mors minne.
-Minns du hennes födelseby? -Bar-sur-Loup.
Soldaten som föll ner från himlen... De flyttade hit.
Han blev knarkare. När han lämnade henne blev hon-
-en sån där svartklädd dam som tänder stearinljus.
-Blev hon bönhörd? -Ja, men inte så som hon hoppats.
Han dök upp igen när jag var sju med en ny fru och var helt drogfri.
De tog med mig till Amerika.
När jag kom tillbaka hit hade hon slutat tända ljus.
Det är tredje versionen du berättar för mig.
-Det här är sanningen. -Är det sant det som sägs?
Man säger att du har något på gång.
-Inte? -Det enda jag håller på med...
...är att tända av. Jag har varit drogfri i tre veckor.
..."vårt dagliga bröd. Förlåt oss våra skulder"... Fan...
Har du hört historien om den gode rövaren?
-Nej, jag är inte religiös. -Min mamma berättade den för mig.
Den gode rövaren hängde på korset intill Jesus.
Jesus sa till honom, om jag nu minns rätt:
"I kväll kommer du att vara i Paradiset med mig."
Tanken på att en rövare kan komma till himlen får mig att gråta.
-Vill du att jag ska gråta nu? -Akta dig för att bli cynisk.
-Det är lätt hänt i ditt jobb. -Jag får jobba på det.
Bob, du räddade mitt liv, men hittar du på något-
-burar jag in dig på livstid.
-Du är ju snut. -Vad är du?
Jag kanske inte är den gode rövaren än, men jag försöker.
Ursäkta mig. Nu vill jag hedra min mor.
Hon var en bra kvinna, min mor.
Ser man på, räddaren i nöden.
-Är det mitt nya namn? -Har du en kyss åt mig i kväll?
Självklart.
Vad sysslar din pojkvän med?
-Han jobbar med Bob. -Med vad?
-Det säger han inte. -Vad har de på gång?
Är det priset?
-Ett kassaskåp. -Vilket kassaskåp?
Ge mig först.
Ett kassaskåp med 80 miljoner i. Det är allt jag vet.
Har du eld?
Nu ska jag sluta röka.
Visste du att nikotin är mer vanebildande än heroin?
Du kan fråga vilken knarkare som helst. Är du klar?
-Har nån sett dig? -Nej.
Har du lagt märke till den kortklippte med öronsnäcka?
-Nej. -Han har lagt märke till mig. Kom.
-Vill du se kassaskåpet? -Ja.
Jag kontrollerar systemet och planterar buggen.
Du kan njuta av utsikten.
Från bilen bakom. Bilden är bra upp till 1 00 meter.
-Sen blir den rörande. -Rörande?
-Otydlig. -Rörig.
Bonsoir.
Merci.
Tänk om det inte finns något där.
Det får vi snart reda på.
Ritningar på villan.
Byggnadskontoret. Här har vi vaktrummet, källaren...
-Känner ni inte igen mig? -Regler är regler.
"Regler är regler". Det låter som ett technoband från Düsseldorf.
Han fantiserar inte.
Bra.
Kan du...?
Gissa vad det är. Det är Napoleons gamla kloaker.
De går ner till havet. Vi går in den vägen.
Stäng av. Vi kan se på det sen.
Tror du jag är blind? Tror du inte jag ser vad du håller på med?
-Folk söker dig, telefonsamtal... -Du är galen.
Bob, jag har inte glömt att du lånade mig pengar till baren.
-Om du behöver pengar... -Varför tror du det?
Om du åker fast, överlever du inte. Du är för gammal.
Besöker du mig i fängelset? Tar du med en flaska whisky?
-Det skulle inte vara första gången. -Känner du honom?
-Jag har aldrig sett honom förut. -Varför har jag gjort det?
-Ciao. -Var rädd om dig.
Vänd om och följ med mig.
-Vad är det? -Minns du honom bakom mig?
Philippa, ta reda på vad hans problem är.
Vad i helvete?
-Har han fimpat Philippa? -Omöjligt.
-Ni är tvillingar, va? -Du är avslöjad.
-Jag släpper snart. -Uppför dig ordentligt.
Det här är Albert. Den du misshandlar är Bertram. De är tvillingar.
-Ursäkta, Albert. -Bert!
En gång till. Jag är lite trög.
-Trög? -Det betyder dum.
-Det är enkelt. -Han ansvarar för kassaskåpet.
De byter kod varje vecka. Jag får koden och lägger in pengarna.
Han ger mig koden. Grand Prix-kvällen är han på kontoret.
Personalen tror att jag är han.
Han kan öppna kassaskåpet, och jag har alibi.
-Ni har tänkt ut det här ordentligt. -Två tänker bättre än en.
Vad är er plan?
-Ingenting i jämförelse med er. -Infantil.
Vi behöver hjälp med så mycket pengar. Så om ni vill vara med...
-Har ingen sett er ihop? -Inte i Monte Carlo.
Låt oss fundera på det i ett par dagar.
-Eller tre. -Gå inte ut tillsammans.
-Galningar. -Fullständigt.
Men de ska tro att vi är ute efter kassaskåpet.
Tvillingar... Tror du Roger går på det?
Han vet inte att de är tvillingar.
Ring dem om ett par dagar och gå igenom deras plan. Den är originell.
-Vi ska på möte nu. -Gå bakvägen.
Jag får försöka skaka av mig Roger. Börja utan mig, om jag dröjer.
Kan du köra mig till Anonyma Narkomaner?
-Var det där din stödgrupp? -Ja.
Du borde hjälpa mig att övervinna mitt missbruk.
-Av vad? -Spel och narkotika.
Föreställ er nu att det här är ett kassavalv. Larmet aktiveras...
Golvet är förstärkt med stål.
-Alla missbrukare har en frestare. -Ingen berättar något för mig.
Den som underhåller missbruket behöver missbrukaren.
-I ditt fall skulle det vara... -Du. Vi är ömsesidigt beroende.
Det har vi varit länge.
Du jagar mig för att du tror att jag har något stort på gång.
Kanske är du nyckeln till boten.
Djupt inom dig vill du att jag ska försöka mig på en stor kupp.
Jag kan aldrig övertyga dig om att jag är ren.
Det är ohälsosamt. Alltså är vi båda beroende.
Se till att inte överstiga 90 decibel.
Ska du inte följa med upp?
-Jag har inte nått botten än. -Det gör du snart.
Vägen till bättring börjar nu. Säg: "Jag heter Roger. Jag är narkoman."
-Nej, säg det själv. -Jag heter Bob. Jag är narkoman.
I dag är första dagen i resten av mitt liv.
-Jag heter Michelle och är narkoman. -Hej, Michelle.
-Jag heter Anne. Jag är narkoman. -Hej, Anne.
-Jag heter Chris. Jag är narkoman. -Hej, Chris.
-Jag heter Bob. Jag är narkoman. -Hej, Bob.
-Jag heter Francois och är narkoman. -Hej, Francois.
Paulo sätter tillbaka gallret och ansluter sen till kasinot.
Glöm inte - rökning förbjuden.
Mikrofoner, decibelmätare, gasledning, galler och kasino.
-Så fungerar det i teorin. -Vi repeterar på fredag.
Har du förklarat allt?
Vi går in på natten. Uppfattat?
Remi, har jag kommit upp mig eller gått ner mig?
-Jag tycker du står still. -Är detta att stå still?
-Du skulle värdera dig själv högre. -Tycker du att han har rätt, Said?
-Det beror på. -På vad?
-På vad du säljer. -Sekunda vara.
-Ska vi diskutera det i enrum? -Det låter trevligt.
Kom nu.
-Var är kassaskåpet med miljonerna? -Varför ska jag berätta det?
För att jag ger dig sköna drömmar.
Titta här.
Paulo. - Philippa.
Gaskranen.
Skruva åt vänster så långt det går.
Okej.
Som du vill.
De ska råna...
...Amerikas centralbank på nationaldagen.
-Driv inte med mig! -Har du inte hört det?
Casino Riviera. Kvällen innan Grand Prix. Dra åt helvete nu!
Va?
-Anne... Hur är det? -Bra.
-Här. -Är du säker?
Det är min bugg. Den är ensam. - Jag har saknat dig också.
-Är larmet avstängt? -Tror du mig fortfarande inte?
-Vad är klockan? -02.45.
Bra. Då sätter vi igång.
En fin flicka som du borde inte vara på nattklubb.
-Vill du att jag ska gå på gatan? -Du skulle tjäna en förmögenhet.
-Till dig? -Till oss båda.
Jag måste vara gjord av guld. Alla vill ha något av mig.
Vi går ut och tar en nypa frisk luft.
60 cm tegel, inte över 60 dB. Det borde ta...
-Två timmar, max. -Förbered svetsen.
Jag måste kanske smälta ner mig så att alla kan få en del av mig.
Vem vill ha något av dig?
-Paulo, till exempel. -Vad vill han ha?
Han vill köpa månen till mig.
Månen? Den är mycket dyr.
-Hur ska han betala för den? -En stöt.
Naturligtvis. Vem mer?
Said vill veta vad jag vet om stöten.
-Vad vet du? -Det sa jag inte till honom.
-Det var klokt. -Och monsieur Bob...
Han vill inte ha pengar. Han vill ha det man inte kan köpa för pengar.
Vad är det som inte kan köpas?
-Skönhet. -Nu är du gåtfull.
-Är inte skönhet något gåtfullt? -Precis som du.
-Följer du mig hem? -Självklart.
Kan du bevara en hemlighet? Efter operationen var allt normalt.
Jag tar 180 kilo i bänkpress och är lika jävlig, bortsett från...
-Vad då? -Spindlar. Jag klarar inte spindlar.
Och det är spindlar på gaskranen.
-Kan du stänga av den? -Ja, det kan jag.
Det stannar oss emellan. Jag har mitt rykte att tänka på.
-Paulo. -Vad i helvete...?
-Jag följde din flickvän hem. -Du?
Någon måste ta hand om henne. Hon är illa däran.
-Hon yrade om olika saker. -Vad i helvete yrade hon om?
Något om ett kassaskåp. 80 millar...
Monte Carlo.
-Vem har hon sagt det till? -Said.
De har en överenskommelse. Hon får heroin och sen knullar han henne.
-Sen berättar hon sanningen. -Det är inte sant!
-Försvinn! -Jag svär.
-På mina barns liv. -Fan!
Jag blir skjuten om vi ska träffas här.
-Bob har aldrig dödat någon. -Någon gång ska vara den första.
Du kan alltid pröva lyckan i Alger. Berätta nu.
Casino Riviera i Monaco. Ett kassaskåp med 80 miljoner franc.
-Jag tror dig inte. -I morgon kväll, innan Grand Prix.
Said!
Jag såg det. Det var Paulo Tulcio.
-Säg något jag inte vet. -Han var rädd att han skulle tjalla.
-Jag trodde inte Bob var så dum. -Du ska bara tro att han är det.
Du tänker berätta något.
Det är inte pengarna, utan tavlorna på väggarna.
-Vilka tavlor? -Ring till kasinot.
-Vad har jag gjort, Bob? -Det var jag inte. Vad har du gjort?
Rör på fötterna.
Fan! Jag har gjort bort mig. Jag förlorade kontrollen.
Din Romeo har skjutit din langare. Vad berättade du för honom?
-Inget. -Ljug inte, ditt jävla knarkluder!
Du tror du är tuff när du skjuter en förvirrad kille!
Men du är bara en elak, jävla skjutgalen idiot!
Ut ur bilen, Anne!
Det är så jävla patetiskt! Kör utan att stanna till Sam Remo.
-Vet du var San Remo är? -I Italien.
Du åker in för mord. Jag vill inte ha fler överraskningar.
-Jag ska gottgöra dig. -Gör det i Italien!
Var snäll och berätta vad du sa.
Jag har inte sagt något. Remi säger...
Vänta nu... Sa Remi något?
Jag berättade vad Paulo hade sagt om Monte Carlo.
-Natten innan Grand Prix. -Berättade Paulo om det?
Han ville köpa månen till mig när ni hade rånat kasinot.
-När vi hade stulit vad? -80 miljoner från kassaskåpet.
-Var det allt Remi sa? -Han sa att alla visste det.
Det är okej, tjejen.
Anne...
Din bluffmakare, var är mina pengar? Har du träffat Picasso?
Han satsade på matadoren, du på tjuren. Hur många stygn fick han sy?
Det kan inte ha varit Pablo. Det måste ha varit hans kusin Paddy.
Tavlan värderades i New York.
-Det är en förfalskning! -Ja, men en bra sådan.
Är inte det en självmotsägelse? "En bra förfalskning"?
-Den är målad av Paul Keating... -Var träffade du honom?
-Hos en bookmaker i Croydon. -Kozinski är en stor konstnär.
Visa honom, Koz. Nej, inte här! Tavlan!
Om jag inte får mina pengar senast måndag-
-gör jag kubism av era ansikten!
Det kallas ny estetik. - Vad kallas det?
-Ny estetik. -Utan bedövning. När, sa jag?
-Måndag. -Måndag. Kom, Koz.
Se så, ta det lugnt. Har du spelat på hasardspel?
Nej - och jag kände inte Picasso.
Det speciella med Pablo var att ingen kände honom.
-Hur illa ute är du nu? -Du skulle inte tro mig.
Jag tror allt du säger. Berätta om spel.
-Har du någon tur kvar? -Det kan jag berätta i morgon.
-Ringde du kasinot? -Det var stängt. Men jag har den här.
-Konst. -De öppnade igen förra året.
Jag får inte ihop det.
Skulle han stjäla dem helt öppet inför alla som är där?
-Du borde sova lite. -Jag vet.
Åt helvete med Italien!
-Läget, killar? -I senaste laget, eller hur?
Komplikationer, men bättre sent än aldrig.
Bertram, har ni en sovplats över eller är det bara för tvillingar?
Jag pratade med kasinot. Direktören var helt lugn.
Originalen är i säkerhet på annan plats.
-Originalen? -De är i Villa St. Pierre.
-De i kasinot är kopior. -Herregud, det är en bluff!
Ja, allihop. Patetiskt, inte sant?
-Nej, det är snyggt. -Förfalskningarna?
Anne, vad är det första man måste lära sig när det gäller spel?
-Vet inte. -Kläderna.
-Man ska alltid se snygg ut. -Det kravet klarar inte vi.
Nej.
Så...vi får gå ut och handla.
-Vad sägs om den här? -Vänd dig om.
Gudomlig.
Världens bästa förklädnad - smoking och frisyrgelé.
Albert, har du frisyrgelé?
-Här. -Tack.
Hårgelé är nödvändigt när det blir komplicerat.
Vi kunde nästan vara trillingar.
Regel nummer två är: Spel och knark går inte ihop.
-Och tredje regeln? -Spela alltid fullt ut.
Två lag, sex bilar i varje. Jag tar villan, du kasinot.
Var diplomatisk mot aporna i Monaco.
-Hur gör vi med Bob? -Han lär spela.
Han räknar med att jag skuggar honom.
-Ska jag gripa honom? -För att han spelar roulett?
Mimi fick ett olyckligt slut.
-Men vilken opera slutar lyckligt? -Dog hon?
Anne...
Du får se falsk glamour, mycket pengar och dåliga plastikoperationer.
Men tärningarna gör ingen skillnad på folk och fä.
-Är det regel nummer fyra? -Fem och sex.
-Var är Paulo? -Han fick fly till San Remo.
-Tror du han kom fram? -Det hoppas jag.
Vi kan bara spela våra roller. Min roll är att spela.
Var i helvete är Paulo?
-Hur kört är det? -Vet inte än.
-Ställer vi in? -För sent.
-Hur ska vi spela? -Fullt ut.
Vi spelar spelet fullt ut.
Sprid ut över hela området. Kontrollera utgångarna.
Inga lik i kväll.
-Vad är ett primtal? -Delbart med sig själv och ett.
-Du kom ihåg det. -Undvik dem i kväll.
Jag fyller år i dag. Min ålder är inget primtal längre.
Ja! Nu har turen vänt, Bob!
Regel nummer sju, missförstå mig inte-
-begränsa känslouttrycken till ett minimum.
Här...
Det är civilspanare överallt, men ingen Roger.
-Någon har tjallat. -Ja, men vad har han sagt?
Jag kan kontrollera villan...
Då lockar du dit snutarna.
Valet är ditt. Kulan är i rullning, ingen vet vart den tar vägen.
Jag hade rätt. Dina ögon för tur med sig. Ett brunt och ett grönt.
-Ska jag skaffa linser? -Aldrig.
Jävla Paulo! Jävla spindlar!
Infraröda sensorer täcker varje centimeter.
En fluga utlöser larmet. Sju digitalkameror.
Han har tagit sig förbi larmet och kamerorna.
Men vilken väg kom han in? Vi går ner.
-Jag kopplar ur larmet. -Det har han redan gjort.
-Vad är du skyldig kubisten? -1,5 miljoner franc.
-Har du mycket kvar? -Regel åtta: Utmana inte ödet.
Vi vinner.
Alla larmen borde gå på nu.
Man kan inte lita på tekniken.
Han ser oss inte på monitorn.
Jag tror vi har ett problem.
Herregud...
Tavlorna sviker inte.
Det hade nästan varit värt det, Bob.
Vem fan är Bob?
Hallå? Hör du mig?
Hör du mig?
De går in i valvet underifrån.
Dra tillbaka alla från kasinot!
-En regel till. -Vilken?
Lämna alltid dricks. - Privatrummen.
Det ser inte bra ut.
Fan! Fan!
-Du har kapat röret! -Stängde du kranen?
-Verkar det så? -Det är gas överallt!
Det luktar gas.
-Det här är inte Bobs stil. -Vad fan är Bobs stil?
Den är mer elegant.
In i bilen!
-Var är Philippa? -Skit i henne! Kör!
Jävla spindlar!
-Vad är det med spindlar? -Det var deras fel. Pang!
Pang så in i helvete!
Vi har kåk. Om vi satsar 600 000 franc-
-får vi tio gånger insatsen.
Vi har nu vunnit sex miljoner franc.
Satsa den här miljonen och titta på hans min.
Kontrollera alla bilar!
Leta efter folk med brännskador...
Jag går bort till kasinot och talar om för honom att det är kört.
-Sista spelet. -Redan?
Det är nästan morgon.
Rosenröd gryning.
-Banken drar sig tillbaka. -Är banken trött?
Kontanter, tack. Stora sedlar. Vi har bråttom.
-Sista regeln. -Vad då?
Ska man vinna storkovan-
-ska man göra det med en flicka som heter Anne. Eller hur?
-Har natten varit lyckad? -Mycket.
-Samma här. Jag avbröt en fest. -Vilken fest?
En riktig brakfest. Jag grep en konstintresserad transvestit.
Kassaskåpet är tomt.
-Jag kan acceptera en check. -Tala om det för honom.
Någon har tömt kassaskåpet.
-Typiskt! När jag äntligen hade tur. -Jag väntar på juristerna.
-Hur länge ska vi vänta? -Jag kan gripa er nu med en gång.
-För vad? -Anstiftan till brott.
-Det kan bli svårt att bevisa. -Omöjligt i mitt fall!
Titta på alla människor. De kan vittna om att jag var här.
Jag har uppfört mig exemplariskt och har haft en osannolik tur.
Inte sedan Joseph Jaggers sprängde banken 1872...
-1873, sir. -Ni kan alltid undvika att betala.
Det är otänkbart att kasinot skulle tömma sitt eget kassaskåp.
-Kasinots renommé... -...saknar motstycke.
-Det ni antyder är respektlöst! -Som sagt, otänkbart.
Vi ska gå till botten med det här.
Absolut. Det hade jag insisterat på.
-Vill ni vara vänlig och knipa igen? -Förlåt?
Knip igen munnen!
-Ska jag ta pengarna och hålla tyst? -Ni ska bara hålla käften!
Anne.
Det var som fan! Ja!
-Vilken tvilling är du? -Enäggstvillingen.
-Vilken andel får du? -Han får min och jag hans.
-Delar ni alltid på det sättet? -Vi delar broderligt.
-Du vann, din galning! -Det handlar inte om att vinna.
Det handlar om attityd. Man måste kunna vinna och förlora med stil.
Förändra det du kan och acceptera det du inte kan ändra.
Lär dig skilja på vad som är vad.
Vad är skillnaden mellan att vinna storkovan och plundra ett kasino?
Det finns vissa saker man aldrig kan förutse.
-Det är ingen skillnad, Bob. -Ytterst liten, om man tänker efter.
Vi ska göra en utredning. Du måste stanna i Frankrike.
-Det kan dra ut på tiden. -Tala med min advokat.
-Vem är det? -Har du några förslag?
Din vän är häktad. Han behöver en stjärnadvokat.
Akta dig. Nu har jag råd att stämma dig.
Ja, du har gottgjort mig. Lägg på nu.
-Du vill väl inte tala med Paulo? -Nej.
-Han levde inte upp till mitt ideal. -Finns det någon som gör det?
Ja, min far.
Han var Starke Adolf på en cirkus. Mamma brukade hänga i en lina-
-som han höll i tänderna. En dag gick tänderna av.
-Och? -Hon fick två benproteser.
-Han fick två tandproteser. -Driver du med mig?
-Säkert? -Ja.
Min mamma var rodeodrottning. Hon brukade rida på tjurar.
När man har klarat av så många tjurar som hon...